London på 60-talet.
Alla kunde nån historia om bröderna Kray.
Man kunde gå in på vilken pub som helst och höra en lögn eller två om dem.
Men jag var där, och jag håller mig till sanningen.
De var bröder, med mer gemensamt än bara släktskap.
De var även tvillingar, och varandras motsatser.
Gangsterprinsar i staden de avsåg att erövra.
Ron Kray var en enmansmaffia i London.
Blodtörstig, ologisk, men även rolig.
Min Reggie var annorlunda.
En gång i livet kanske man hittar en gatusmart kille som Reg.
Tro mig-
-det krävdes mycket av min kärlek för hata honom som jag gör.
Svensk text: -=StoraStyggaVargen=-
- God morgon, Albie. - God morgon, pojk.
- Är det te för två? - Läget, Albie?
Hejsan, grabbar.
Hur står det till? Jag har med mig lite te, vill ni ha?
Inte?
Vad är det här? En gammal Dagenham Anglia?
Noll till hundra på vad, 40 minuter eller nåt sånt?
Lite som dig, eller hur? Alldeles svart och fyrkantig.
- Den här är med mycket mjölk, till dig. - Dra åt helvete, Kray.
Det ska jag. Jag vill ju inte uppehålla er-
-när det finns en massa våldtäktsmän och mördare ni måste bura in.
Var skiter ni nånstans därinne?
Eller ni kanske bara håller er?
Okej, ha en underbar dag. Gaska upp er, det är snart jul.
Ledsen för det där.
- Var är min chaufför? Var är Frank? - Han har försovit sig, Reg.
- Vad säger du? - Han har inte dykt upp.
Okej, då får vi väl hämta honom.
- Var är han, på Ormsby Street? - Ja. Hoppa in, jag kör dig.
Nej, det är ingen fara. Det är en underbar dag för en promenad.
Glöm inte dem. De är väldigt viktiga.
Det ska jag inte. Kom igen.
Jag ska gå otroligt långsamt.
- Hej, Vera. Allt väl? - Ja.
Härligt.
Rita.
Jag tänkte knacka på hos dig. Mamma sa att du glömt den här.
- Är det din? - Ja. Tack så mycket.
- Inga problem, det var så lite. - Visst är han rar?
Folk från East End.
De pratar inte med en polis, men de pussar en gangster.
Smutsiga cockneyjävlar.
Ska vi tvätta bilen åt dig?
Är Frank hemma?
Frank!
- Vem är du? - Frances, Franks syster.
Vänta ett tag, jag känner igen dig.
Du var lite yngre då. Du har verkligen växt.
Så är det.
- Vad har du där? - En karamell.
Det där är väl ingen karamell, det är väl en citronsorbet?
- Får man smaka? - Okej.
Tack.
Den är god, eller hur?
- Man ska inte tugga på den. - Inte?
Hur ska jag annars komma åt det inuti?
- Genom att vara tålmodig. - Nää.
Tålmodighet ger en inte det man vill ha, eller hur?
En halv minut, Reg. Jag kommer.
- Är han i knipa? - Ja, det är han.
Vill du gå ut med mig? Jag tar det lugnt med honom då.
Okej. Men inte av den anledningen.
- Lördag kväll. - Vem pratar du med? Inte påklädd-
-och pratar med karlar vid dörren. Vad är det för fel på dig, Frances?
- In i köket och diska klart. - Den här var din.
Tack.
Försov dig igen, Frank-
-och du är tillbaka i ostaffären eller fiskaffären, eller var du nu kom ifrån.
- Tryckeriet. - Jaså?
Du är tillbaka i skiten, förstått?
- Ja. - Vad gör din syster?
Hon går på en Pitmanskola. Du vet, maskinskrivning, stenografi.
- Jaså? - Ja.
Hon har klass. Hon är väldigt elegant. Var har du hållit henne gömd?
Hon har varit bortrest. Hon är lite skör, Reg.
- Jaså? - Ja.
- Okej. - Stanna här, Frank.
Fem minuter. Strax tillbaka.
Hur lång tid tror det tar innan han fattar, Albie?
Lite katt och råtta.
Nipper Read var snuten som hade hand om Krayfallet.
Och han visade gärna sin närvaro.
Han var tungfotad, som man säger.
Och jag stirrade på snubbens bakhuvud.
Och hela tiden tänkte jag-
"Ge Ron Kray din korv."
"Ge Ron-
-din jävla korv."
Fattar ni?
Jag borrade in blicken i hans bakhuvud.
Tills jag inte ens tänker det längre. Jag tänker inte ens.
Jag sänder det.
Tills han vänder sig om, och vet ni vad han säger? Han säger:
"Ron, vill du ha min korv? Jag är inte sugen på den."
- Intressant. - När min framtida svåger sa intressant-
-betydde det att han inte hade en aning om vad han eller nån annan pratade om.
Fascinerande, Ron.
Fascinerande.
Ron hade dömts till tre års fängelse för grov misshandel.
Mot slutet av hans straff förklarades han sinnessjuk-
-och förflyttades till ett mentalsjukhus.
Vad som behövdes var en vänligt inställd psykiatriker.
- Vad? - När du säger: göra hallon av honom-
-förstår jag inte riktigt din vokabulär. Vad menar du?
- Hallonkompott, lemlästa. - Du vill lemlästa nån?
- Japp, helt riktigt. - Varför det?
För att jag är rädd för att han inte är benägen att-
-framföra en fördelaktig utvärdering av min arbetsgivare.
Och vem är er arbetsgivare?
Ronnie Kray.
Finns det hopp, Doktorn?
Ursäkta mig ett ögonblick.
Ta den tid du behöver.
Ronald Kray innehar kanske det sundaste sinne jag sett-
-under mina 26 år inom psykiatrin.
Enligt min åsikt är det slöseri med allmänna medel att hålla honom kvar här.
En livstids integritet ner i toaletten.
Drottningen skulle överleva, men gud nåde oss andra.
Mr Kray.
- Jag hoppas ni vet vad ni gör. - Ja, jag ska tillbaka till London...
Din bror vet inte vem eller vad han är. Han litar inte ens på sina egna sinnen.
Jag har aldrig sett nån med ett sånt behov av självbekräftelse.
Alla vill väl ha en komplimang ibland?
Din bror är nyckfull, våldsam och psykopatisk-
-och förmodligen paranoid schizofren.
Vad jag försöker säga är att han är helt jävla galen.
De heter Stemetil. Du måste ge honom dem två gånger om dan-
-annars kommer det bli allvarliga problem.
Frances, bilen är här.
Du ser glamorös ut, Frances. Som en East End-stjärna.
Snarare East End-sköka.
Det är byxor, mamma. Hon ser inte ut som en sköka.
Det spelar ingen roll vad det är. När folk ser henne med Reggie Kray-
- kommer de tro att hon är ett fnask. - Varför säger du så?
Han är en gangster, Frances. Krays är gangsters.
- Jag tycker han är gullig. - Åh, herregud!
Och jag tänker kyssa honom. Hörde du det?
- Hej. - Hej.
Vad fin du ser ut.
Det gör du med.
- Hej. Det här är Big Pat. Hej, Big Pat. - Reggie.
- Hur är läget, kompis? - Kul att se dig.
- Big Pat håller slöddret borta. - Alltid.
Så varför släpper du in oss?
- Ha en trevlig kväll. - Tack, kompis.
Här kommer det trubbel. Se upp.
- Hur är det, storfräsarn? - Läget, chefen?
- Hur mår du? Sköter du dig? - Alltid, jag är som en nallebjörn.
Ta det lugnt. Får du problem så snackar du med mig.
- Är allt okej? - Ja, det är bra.
- Hej, Reg. - Hej.
- Alla känner dig. - Ja, jag äger den, det är min klubb.
- Är det ditt stamställe? - Ne, jag äger stället.
Jag har varit här 10 gånger, jag visste inte att det var ditt.
Man kommer undan med mycket om man håller tyst.
Där är Teddy. Vänta lite.
Hur är det? Kul att se dig.
Hur är det med familjen?
- Vad? - De såg skrämmande ut.
Nej, de är East End-boxare. De är underbara.
De får dricka gratis.
- Reggie, där är Joan Collins. - Ja, det kanske det är.
- Barbara Windsor var här häromkvällen. - Verkligen?
Hon är här ganska ofta. Det är lite min modell.
Jag blandar lite kändisar med några, bara några, East End-skurkar.
Gästerna älskar det. Det är riktigt bra för affärerna.
Vill du slå dig ner?
- Ursäkta, Reg. Har du tid? - Nej, jag är upptagen. Okej?
- Det är viktigt, Reg. - Det här är också viktigt, så...
- Reg. - Okej.
Frances, ursäktar du om jag tar hand om lite affärer?
- Naturligtvis. - Ursäkta mig. Strax tillbaka.
- Sitt hos henne. Vad är det? - Här bakom.
Faktum är att vet du inte, så vet du fan inte. Fattar du?
Reggie.
Hur är det, Reg?
Det är okej, kan inte klaga. Vem fan bryr sig?
- Vad är det för tjafs? - Sätt dig, Reg.
Du undrade om vår andel i pilleraffärerna.
- Fortsätt. - Jack vill förklara sig.
Sätt igång, Jack. Berätta för Reggie det du berättade för mig.
- Jo, Reg... - Ja?
Jag... Saken är den att mina konton under normala omständigheter...
Tänker du ta hela jävla natten på dig? Jag har annat att göra.
Berätta nu, Jack. Fram med det.
- Jag tog några pund vid sidan om. - Okej.
- Jag sålde lite på sidan. - Det var ju en överraskning.
Det har varit lite tufft hemma och jag ville bara hålla frugan nöjd.
- Försökte hålla frugan nöjd. - Hämtade ni mig för det här struntet?
- Det är viktiga affärer, Reg. - Det är viktigt alltså?
- Du måste veta om det här. - Okej, då tar vi hand om det här.
Imorgon börjar du jobba igen och betalar tillbaka varenda jävla penny.
- Jag tänkte föreslå det. - Bra. Är vi färdiga då?
Är alla nöjda?
Okej, kan jag återgå till min jävla kväll?
Tack. Tack så mycket, Albie.
- Ursäkta slöseriet med tiden, Jack. - Tack.
Tack för du kom. Varsågod, kompis.
Lugnt?
Din tjuvaktiga lilla fitta. Har du förstått?
Hör du vad jag säger?
Nästa gång dödar jag dig, din lilla skit.
- Kasta ut honom härifrån. - Fan!
Vad fan då? Vad sa du?
Svär inte inne på min klubb. Kasta ut honom på en gång.
Svär inte inne på min klubb. Idiot.
- Det var en sak till. - Nej, inget mer nu-
-för jag har en ung dam här som jag underhåller.
- Titta där. Ser du? - Jag ser.
Jag roar mig, okej? Så jag vill vara i fred.
- Det är viktiga affärer. - Omöjligt. Det är väl mina affärer?
Det är mina affärer. Det skulle jag veta.
God natt, Albie.
Hej. Har jag missat nåt viktigt?
- Nej, bara mig. - Det är väl viktigt.
- Är det? - Väldigt viktigt.
- Tack. - Tack.
Din bror berättade att du går i skolan-
-och studerar till sekreterare. Stämmer det?
Ja, allt för att komma ifrån East End.
Vad är det för fel på East End?
Jag har större drömmar än att dra en barnvagn eller att tjafsa med slaktaren.
Jag vet bara inte vad för drömmar än.
East End är inte så illa.
- Jorden mittpunkt kan vara var du vill. - Till och med här?
- I Bethnal Green? - Ja, i Bethnal Green.
Gillar du att vara gangster?
Jag är ingen gangster.
Jag är en nattklubbägare.
Jag gillar pengarna och respekten som medföljer att vara nattklubbsägare.
Men jag är ingen gangster.
Jag kunde blivit boxare, men du vet... Hej, kompis.
Då hade jag sett ut som en potatis och inte ens vetat vilken dag det är.
Nu vet jag iallafall vem jag är.
Och så gillar jag faktumet att jag har skapat något själv.
Jag är inte skyldig världen nåt.
Bara världen håller med dig.
Jag tror världen klarar sig.
Vi ska kämpa på stränderna.
Vi ska kämpa på landstigningsplatserna.
Vi ska kämpa på fälten och på gatorna.
Vi ska kämpa i bergen.
Vi kommer aldrig ge oss, och om...
Ronnie! Ronnie, kom ut. Du har besök.
Gå försiktigt. Det är lite blött.
Går det bra?
- Du måste vara Frances. - Hej.
Hej, Frances. Välkommen till familjen.
Eller det kanske är för tidigt?
- Du har inte en öl? - Självklart, ta själv.
Gör det nåt om jag tar en öl? Då låter jag er lära känna varann.
Vill du ha en kopp te? Jag sätter på kannan. Sätt dig.
Sätt dig var du vill.
Den behöver värmas lite. Så... Vad tycker du?
- Är vi lika, jag och Reggie? - Ja, verkligen.
Nej, det tycker du inte. Du tycker han är vacker-
-och att jag har ett ansikte som ett gorillaarsle.
- Nej, det skulle jag inte säga. - Jag är van.
Sluta fixa håret, okej? Hämta grejer från bilen.
Gör nån jävla nytta.
Ja, sätt fart.
Jag är homosexuell, Frances.
Jag är en givare, okej? Ingen mottagare.
Det är skillnad. Jag är ingen fjolla.
Men jag tror inte man ska dölja vad man är.
Man ska inte dölja vad man är för det gör en ledsen.
Det gör en väldigt ledsen. Och väldigt sjuk.
Jag håller fullständigt med.
Vet du, jag och min bror, vi kommer ta över London.
Krays huvudrivaler var Richardsons från södra London. De kallades tortyrgänget.
Berätta nu för juryn-
-på vems vägnar arbetade du på denna sidan om floden för?
- Snälla, Charlie, jag ber dig. - Nej, nej, nej.
Du förhandlar med rätten som en helhet, så tilltala rätten.
- Vad! - Vad? Ers nåd! Du ska säga ers nåd.
Genom att säga ers nåd får du rättens uppmärksamhet-
-och öppnar upp för ett kommunikationsutbyte. En kanal.
Då försöker vi igen. Berätta nu för juryn-
-på vems vägnar arbetade du på denna sidan om floden för?
- Snälla, Charlie! Jag ber dig! - Ordning!
Ordning i rätten!
Helvete!
Du är i indianterritorium, gamle gosse.
Det är väl vad de från East End kallar allt söder om floden, va?
Indianterritorium.
Varför är du i mitt reservat utan mitt godkännande-
-och fyller på din vattenflaska i mitt jävla vattenhål?
Det skulle du aldrig våga själv, vem arbetar du för?
Jag vet inte vad du pratar om, Charlie.
Säg deras namn. Säg det!
- Sätt på elen. - Protest, ers nåd.
- Min klient är en god medborgare. - Protest avslås på grund av tråkighet.
Okej, åt helvete med honom.
Säg det. Säg Krays, din fitta.
Nej, nej. Påverka inte vittnet, Eddie.
Dra åt helvete!
Alexander må ha vart stor, men han var inte grek.
- Inte? - Nej, han var makedonier.
Men han älskade dem dock, Aristotle och det gänget.
Han var djupt imponerad av de där hellenistiska fittorna.
Christos, ge oss lite mer av den där hemska retsinan.
Charlie, vi måste fan lösa det här.
Du har helt rätt. Christos, var är min retsina?
Richardsons skickade George Cornell för att förhandla fram en vapenvila.
"All they were saying was give peace a chance."
- Frankjäveln vinner. - Vad i helvete!?
- Har du modighetsjackan på? - Vi är här för att förhandla.
Jag ska fan strimla dig i bitar.
Nej, nej, nej. Släpp in honom. Han är ju liten.
Saker har gått överstyr. Charlie vill träffas.
Pig and Whistle. Neutral mark. Bara han, ni två och Eddie.
Och hur vet vi att det är säkert?
Tja, det kallas väl tillit?
Tillit, va? Det är alltid en snubbe som gafflar om tillit.
Men sen tittar man över axeln och ser en annan snubbe med vapen i hand-
-som tänker köra sin kuk rakt upp i ens arsle.
Det skulle väl du gilla.
Din feta fikus.
Nej, nej, nej. Ut med honom härifrån. Stick åt helvete.
- En timme. Vi kommer. - Dra åt helvete, George.
Där är dörren, sätt fart. Ta den döda räven med dig.
- Ut med dig, din idiot. - Vilka fräcka jävlar.
Big Charlie, kan jag få ett ägg till? Jag har ätit upp det här.
- Jag gillar det inte, Reggie. - Det är ingen fara.
Jag känner dem. Jag känner till puben. Det är ingen fara.
Du måste fan städa toaletten. Den stinker.
Jag betalar en tjej för det. Inte mitt fel att hon inte gör det.
Vad vill du dricka? Glöm det, de klev precis in.
- Kan jag få två Guinnesses, tack? - Vänta ett tag, måste bara byta fat.
Reg. Ron. Richardsons fick hastigt förhinder så vi ska ta hand om er.
Det är ingen fara. Värdshusvärden skulle bara byta fat. Tack.
Det gör väl inget om jag serverar mig själv?
- Vad är det där? - Vad tror du, fikus?
- Det är ett jävla verktyg. - Nej, det är en jävla brödkavel.
Vem är du, Fanny Cradock? Vad ska du göra, baka en kaka åt mig?
Ska du sjunga och titta när jag blåser ut ljusen?
Jag kom hit för en jävla eldstrid, okej?
En riktig eldstrid med riktiga män-
-som Överste Custer och Geronimo. Har ni hört talas om dem?
Eller var ni för upptagna med att stå i förkläden och baka fjolltårtor?
Reg, de är ett gäng jävla fjollor. Ett gäng jävla fjollor.
Flytta på er för fan. Stick åt helvete.
Kallar ni er för gangsters?
En eldstrid är för fan en eldstrid!
Som i en västernfilm.
Idioter! Det är för fan pinsamt.
Slöseri med min tid. Ett jävla slöseri med min tid.
Din bror stack visst.
Nej, han är bara uppriktigt besviken på er, det är allt.
Kolla här. Full med järn.
Det tar en stund innan det lägger sig.
Charlie Richardson sa att vi skulle banka skiten ur dig, Reg.
Jaså, det gjorde han? Det var väl bra. Okej, hör på här.
När du träffar honom nästa gång kan du hälsa från mig-
-att jag sa... Charlie kan dra åt helvete, okej?
Och hans bror också. Och feta George Cornell han hänger med.
Du kan också dra åt helvete.
Hela högen kan dra åt helvete. Vad sägs om det?
Gillar du det?
- Är det okej om jag slår tillbaka? - Klarar du det?
Det är mer för min stolthet.
Men jag varnar er, jag slåss inte rent. Så jag tog med de här. Okej?
Innan vi börjar ska jag dra ett skämt för er. Ni kommer älska den.
En paranoid schizofren går in på en bar...
Era jävlar...
De hade aldrig en chans mot min vackra Reggie.
Det verkade klart att det skulle bli gängkrig.
Men dagen då VM-finalen avgjordes fick Scotland Yard sista ordet.
Där är bollen, han springer som en dåre...
Mål! Där satt den, era fittor.
- Polis, stå still! - Kom igen, grabbar. Inte ikväll.
Vad menar ni, inget mål? Vänta, vänta, vänta, vänta!
Det är mål! Det är mål, för i helvete! Det är mål!
Charlie Richardson dömdes till 25 års fängelse-
-för bedrägeri, utpressning och misshandel.
London låg vidöppet och Krays gjorde sitt drag.
Bra att ni kunde komma, Mr De Faye.
Mr Payne.
Det är inte ofta jag blir nyfiken, men ert meddelande-
-det gjorde mig nyfiken.
Sätt er ner.
Det här är Kraytvillingarna.
Ronald och Reginald.
Ja, jag har hört talas om dem.
- De kan vara användbara vänner. - Vad handlar det här om, Mr Payne?
Om ett casino i Knightsbridge som heter Esmeralda's Barn.
- Jag känner inte till stället. - Jaså? Då blir ni nog chockad att höra-
-att ni tjänat 24,000 pund därifrån under de senaste tre månaderna.
Mina vänner och jag vill köpa det av er.
Vi har ett kontrakt klart för er att skriva under.
Att styra London krävde både intelligens och skrämseltaktik.
Det är inte till salu.
Ni kan komma att märka att det finns ett mindre artigt tillvägagångssätt.
Tricket var att inpränta en visshet-
-att om det behövdes, var våld ett alternativ-
-och skulle gladeligen tillämpas.
Leslie Payne var ansiktet utåt och en fixare.
Reggie tyckte Payne var till nytta, men Ron var misstänksam mot honom-
-och rädd för att hans svindlerier var motsatsen till hur en gangster ska vara.
- Tänk dig Las Vegas. - Okej.
Allt är lagligt och drivs av maffian. Snart kommer det vara likadant i London.
Nu när Havanna är borta kommer maffian. Meyer Lansky har redan frågat runt.
- Meyer Lansky? - Ja.
- Den Meyer Lansky? - Meyer Lansky.
- Tänker amerikanerna försöka ta över? - Nej, de jobbar inte så.
De vill inte ha krig, Ron. De är affärsmän.
- Jag kanske vill ha krig med dem. - Hör på här.
De vill veta vilket som är det mest lovande gänget-
-för de kommer kolonisera London genom att finansiera det gänget-
-och lägga ut stan på franchise. Så ni måste bevisa för amerikanerna-
-att Krays är kungar över stan. - Ja, jävligt intressant.
Världen kan bli vårt ostron.
- Payne. - Vad?
Du säger "vårt" ganska ofta.
- Du säger "vårt" och "vi" väldigt ofta. - Gör jag?
Min fråga lyder: heter du Kray i efternamn?
Ron, behåll pärlorna du. Jag är nöjd med mjukdelarna.
Ja, det kan jag tänka mig. Det kan jag verkligen tänka mig.
Reggie, jag tycker det är en dålig idé. En riktigt dålig idé.
Jag tycker vi möter upp dessa maffiaavskum på Londons flygplats.
Vi hämtar dem, styckar dem, stoppar ner dem i bagaget och skickar hem dem.
Så tycker jag vi gör.
Jag är glad att vi kunde ha detta möte.
Mr Lansky har intresserat sig för Colony Sporting Club.
Han har sitt casinofolk där just nu.
Mr Lansky kanske bör veta-
-att vi har ett eget casino.
Jaså? Ert eget casino?
Vi äger Las Vegas.
Men här ligger Atlanten i vägen för oss.
Så Mr Lansky har inte möjlighet att-
-skydda sina intressen från både konkurrenter och poliser.
Han tror att Krayfamiljen kan hjälpa. London kommer bli Europas Las Vegas.
Vi behöver några som kan sköta våra affärer och vår säkerhet.
Vi kan sköta er säkerhet-
-det är inga problem, men vi vill inte jobba åt er.
- Vi jobbar hellre med er. - Vad Reggie försöker säga...
Jag tror han vet vad han vill säga. Han sa det precis.
- Vi är på er bakgård. - Ja.
Och Mr Lansky är villig att diskutera saken.
Han skickade den här som ett tecken på god vilja.
Bara ett smakprov. För utgifter. Varsågod och öppna.
Den andra väskan innehåller mina egna affärer som jag behöver hjälp med.
Varsågod.
Obligationer. Fria pengar.
Hundra lakan i överlåtningsbara obligationer.
Snodda från en bank i Montreal.
För heta att sälja i Nordamerika.
Det är hundra lakan.
Fixar ni det?
Ja, det fixar vi.
Verkligen? Bra.
Grabbarna som snodde dem får 20%.
Vi delar resten 60-40.
Om ni grejar det här, Reggie, har jag två miljoner till i obligationer.
Låter det som nåt ni vill missa?
50-50, kompis.
Jag gillar dig, Reggie.
50-50 blir det. Avgjort.
Jag är glad att vi är överens. Det här känns rätt.
Kom till Philadelphia när ni vill-
-kolla in vad ni vill ha så fixar vi det.
Nån trevlig italiensk flicka. Lite spaghetti och köttbullar.
Jag föredrar pojkar.
Ursäkta, jag hörde inte.
Jag sa att jag föredrar pojkar.
Italienare, faktiskt.
Ibland greker, men jag har inga fördomar.
För jag låg med en neger en gång-
-och en tahitier, som jag verkligen körde slut på.
Honom gjorde jag jävligt illa.
Du har verkligen stake som erkänner det, grabben.
Vet du vad? Du har en riktig jävla stake.
Vet du vad jag säger om det? Bravo! Salute! Kom igen. Salute!
Har jag inte rätt, grabbar? Vilken jävla stake! Salute!
- Skål. - Skål.
- Salute.
Skål.
Du förstår inte! Han är inte vad du tror! Okej?
Han är jättegullig. Och det är spännande att vara med honom!
Bara för du har ett tråkigt liv behöver väl inte jag också ha det!
Jag har ett tråkigt liv för att jag gav upp mitt liv för dig!
Frankie, du får mig att tappa andan.
Du kan få min.
Vilken skämtare. Hoppa in i bilen nu.
Kom igen, skynda på.
Esmeralda's Barn var en ren pengamaskin.
2,000 pund i veckan i ren vinst.
Det var bara att njuta av det.
Att äga det casinot betydde allt för Reggie.
Han hade äntligen korsat skiljelinjen mellan det gamla East End-
-och stans gyllene västra delar.
Han började själv bli en kändis.
Så länge hälsan inte påverkades älskade kändisarna att umgås med gangsters.
Aristokrater och kriminella har mycket gemensamt.
Båda är själviska, blir lätt uttråkade-
-och har massor med pengar de inte jobbat sig till på hederligt sätt.
Och främst av allt, ingen av dem brydde sig om borgliga regler eller moral.
Och allt det ihop med roulettehjul?
Ett riktigt succekoncept.
Ron hamnade i skymundan.
Hans tabletter stabiliserade honom, men de skulle aldrig bota honom.
Nattlivet lockade inte-
-och han saknade Reggie och den mörkare sidan av gängvärlden.
Så fort man vänder ryggen till-
-spelar livet en ett spratt.
Vi skulle inte tillbringa julen ihop det året.
Det fanns en gammal arresteringsorder på Reggie.
De sista sex månaderna av domen hade överklagats, men avslogs.
Han skulle överlämna sig morgonen efter.
Mitt riktiga liv skulle ta sin början.
Okej.
Vi syns om ett tag.
- Vi syns, Reg. - Ses, Reg.
Frankie.
Ta hand om din syster när jag är borta.
Det ska jag, Reg.
Duktig kille.
Rör på påkarna, Kray.
Stanna på linjen.
Du är ingenting här inne. Ingenting!
Spöa skiten ur honom.
Spöa skiten ur honom!
- Låt honom vara! - Döda dem, Reggie!
Håll käften!
- Ge dem vad de tål! - Kom igen, Reg!
Nu är du inte så tuff längre, va?
Du är ingenting här inne.
- Ingenting. - Snälla, inte mer! Snälla.
"Snälla, snälla, snälla." Så ska det låta, Reggie.
Lite respekt. Det gjorde väl inte ont?
Inte mer.
Jag har skitit ut större skitar.
- Snälla, vatten. - Jaså, du vill ha vatten?
Hör ni det, mina herrar. Han ber bara om vatten.
Hur känns det nu, berömda Reggie jävla Kray?
- Dra åt helvete! - Bönandes om lite jävla vatten.
Vad har det blivit av honom? Här har du, Reg.
Spill inte nu.
För du har visst dråsat omkull lite, va?
Här är det. Duktig pojke.
- Kan jag få vatten? - Här är han, titta.
Kolla in det här. Reggie Kray.
Bönandes om lite jävla vatten...
Reggie! Reggie! Reggie...
Hej, Frances.
- Hej, Ron. - Jag besökte Reg idag.
Han hälsar. Han säger att det är bäst att du inte besöker honom än.
- Sa han varför? - Nej, det sa han inte.
Vet du att det är möjligt att bli ett spöke medan man fortfarande lever.
Tror du?
Du blev ju det?
- Nej, nej, nej, lyssna. - Nej, vad?
Snälla, snälla. Lyssna på mig en stund.
Spelklubbar är enligt lag skyldiga att betala ut vinster på plats.
Och därför insisterar vi på att våra spelare betalar sina skulder på plats.
Ja, jag vet. Jag hörde dig. Men det är ditt problem. Eller hur?
Det är ditt problem, inte mitt.
Mitt är att jag vill ha 50,000 pund.
Nu börjar du igen med dina 50,000 för att åka till Nigeria.
Nej, det är väl inte bara för att åka till Nigeria?
Jag vill starta ett företag. Okej?
Jag vill bygga en stad i Nigeria, för barnen.
- I närheten av Enugu. - Enugu.
- Ja, Enugu. - Ja, Enugu. Jag sa ju Enugu, okej?
Du vet väl inte allt, Payne?
Visste du att Enugu är det afrikanska ordet för utopi?
- Nej. - Nej, det gjorde du inte.
Visste du att utopi är det grekiska ordet för ingenstans?
För 50,000 pund kan jag göra det till nånstans.
Jag kan göra det till ett ställe där folk ler mot mig-
- och barnen dansar... - Jag kan le mot dig, Ron.
Jag kan le mot dig om du talar om var jag får tag på 50,000 pund.
Jag säger ju för fan det! Ta det från casinot.
- Jag kan inte ta det från casinot... - Ta det från casinot, din fitta.
Börja inte fiffla med ett idiotsäkert sätt att tjäna pengar!
Jag är ingen jävla bankir!
- Eller hur!? - Det där gjorde ju allt bättre!
- Den här mannen vill bygga en stad! - Våga fan inte tala till mig så där!
Våga fan inte tala till mig så där, din fitta!
Reggie är inte här nu, okej? Han är borta, eller hur?
Så du arbetar för mig, Ron Kray!
Så du ska kila iväg ner till bankjäveln-
-och hämta mina 50,000.
Ja, jag går ner till banken och ser vad jag kan göra.
Och bara så du vet, jag kanske arbetar för dig, Ron-
-men jag är inte rädd för dig, okej?
Det är ju jävligt dumt, för det borde du vara.
För om min bror inte gått i god för dig skulle du vara jävligt död.
- Vad har hänt? - Vad gör du här?
Sa inte Ronnie åt dig att inte komma?
- Jag saknade dig. - Lyssna.
Frankie, jag vill inte att du ser mig så här, förstår du det?
- Vem var det? - Vad?
Ditt ansikte. Var det nån av de andra fångarna?
Nej. Det var en av vakterna.
- Har du anmält dem? - Nej.
När jag kommer ut tänkte jag kila ner till Parlamentet-
-och ta ett snack med premiärministern, för han kommer säkert lyssna på mig.
Frankie, det här är ett fängelse, okej?
Det är så det är. Djungelns lag gäller här inne.
Oroa dig inte, jag är en stor pojke, jag kan ta hand om mig själv, okej?
Kolla in tjockskallen där borta, ser du honom? Med den stora mössan.
Det finns en väldigt bra anledning till att vi kallar honom Handväskan.
Okej?
Jag vill inte ha ett sånt här liv.
- Att vänta på att du kommer ut. - Jag vet.
- Frankie, det kommer inte hända igen. - Hur kan du vara säker på det?
För jag vet. För att jag lovar att det inte kommer att hända igen. Okej?
- Jag vet hur du kan veta säkert. - Fortsätt.
Du kan börja köra lagligt.
Vara en casinoägare, en klubbägare. Du gillar det. Bara glömma allt annat.
Är det verkligen så enkelt för dig? Bara börja köra lagligt.
Livet är inte alltid som man vill att det ska vara. Livet har andra planer.
- Det är så det är, det är livet. - Jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Jag har aldrig älskat nån förut, men jag älskar dig, Reggie.
Och jag älskar dig också.
Tror du den kan skydda folk?
- Vad? - Kärleken.
Jag gillar honom. Det är nåt visst med honom, eller hur?
Vet vad jag tror det är? Jag tror det är hans höfter.
Den trumpeten vill jag blåsa själen ur.
Känner du dig lite pilsk, Ron?
Det gör jag.
- Kom igen, gör det. - Jag ska blåsa själen ur den trumpeten.
Det är precis vad jag ska göra.
Tiger!
Såja, Ron, ge den ett blåsjobb.
Sluta.
Fan också. Okej.
- Hallå. Hallå? - Ja, Ron, hallå.
Vet ni när jag tänker dö?
- När, Ron? - I sista minuten.
Uppmuntra honom inte, för i helvete.
Titta på er, era pråliga jävlar.
Jag kan hålla med om att jag inte är bra.
Men en bra gangster?
Oh, ja. Den jävla titeln gör jag anspråk på.
Och hur många titlar kan ni göra anspråk på? Va?
Superytliga?
Drypandes av konstgjort välstånd.
Det är motbjudande. Det är det verkligen.
Okej, lite magi. Ni älskar väl magi? Alla barn älskar magi.
Alla ni vet att det är tre magiska C i ordet "Carpaccio", eller hur?
Men hur många C...
...är det i ordet "cunt" (fitta)?
Bara ni.
Du är fri.
- Varför slänger du sten på fönstret? - Det är inte sten.
Det är citronkarameller. Varsågod.
Snyggt fångat.
- Varför ringde du inte på dörren? - Din mamma.
Tanken på att din mamma öppnar dörren var lite skrämmande.
Hon gillar nog inte var jag varit.
- Du menar fängelset? - Ja, fängelset. Vad fin du ser ut.
Du ser också fin ut.
Jag vet att det är lite sent, men, jag har din julklapp här.
- Vill du att jag kastar upp den? - Nej.
Vill du att jag ska komma upp med den? Jag kliver inte över den tröskeln.
Okej.
Din fräcka jäkel.
Var försiktig.
Det är det väl lite för sent för?
- Dina blommor. - Tack.
Och...
...din julklapp.
Ledsen att den är sen.
Öppna den.
Frances Shea, vill du gifta dig med mig?
Kommer vi leva i frihet och på rätt sida om lagen?
På hedersord.
Ja, Reggie Kray, jag vill gifta mig med dig.
Är den min?
Fräckt.
Så ja.
Kom igen, visa muffen, för fan.
- Ge oss en titt. - Ni lyssnar inte.
Allt jag säger är att brott fortfarande är en affärsrörelse.
Man behöver en PR-avdelning, och vi har Josef Goebbels.
Är det den feta?
Du läser ju läppar. Vad säger han, Les?
Jag försöker, jag tror han säger nåt om Goebbles-
- eller inga ballar? - Det låter väldigt konstigt.
Han kommer inte bli glad.
Vad trevligt.
Han ser underbar ut, Ron.
Han har lagt på sig lite muskler, va?
Han kommer bli väldigt upprörd.
Har jag missat nåt?
Det är väl fredag?
- Jag försökte säga till dig. - Ja, men det är väl fredag?
- Du sa inte att det var så här illa. - Ron har kört stället i botten.
Han har gjort det till en ekonomisk katastrof.
Och en sak till, stället kommer gå under när vi ska betala skatten nästa vecka.
Vad säger han?
Han berättade precis att du inte betalat in skatten.
Vi går.
Det här får vi ta imorgon. Är det förstått?
Det var oförskämt.
- Vart ska du? - Det är fan i mig kriminellt!
Kriminellt!
Hallå, var ska du?
Där är han, min underbara bror, Reggie.
En skål för min underbara bror.
Äntligen hemma, som när Agamemnon återvände till Ithaca.
Och vackra Frances. Var har ni varit?
Det är som om ni har återuppstått.
Vad gör du, vad fan är det du håller på med?
Jag gör ingenting. Du kommer in och säger inte ens "Hej, Ron."
Du tar inte ens ett glas, du bara sticker iväg.
- Hej, Ron. Skål. Dra åt helvete! - Varför skriker du åt mig?
Du hade allting upplagt, eller hur? Men du var tvungen att förstöra det!
- Gör inte... Du var borta. - Jag satt i fängelse.
Håller du på Ron eller Reg?
På poäng?
Reginald. Han kommer aldrig ta stryk framför frun.
- Du hade allt klart. - Jag hade inte dig, eller hur?
- Reggie, snälla. - Det är ingen fara. Jag ordnar det här.
Ja, han ordnar det här. Han är en stor pojke.
Vi pratar om vårt levebröd. Om att vara gangsters, vilket vi är.
- Så du kan dra åt helvete. - Låt bli.
En vacker dag, Ron Kray, kommer ditt miserabla liv sluka dig.
Det borde du veta, för jag har hört historierna om dig.
Din mamma lurade på oss skadat gods, va?
- Du är väldigt skadad, eller hur? - Gå och sätt dig i bilen.
- Tala aldrig så till henne igen. - Ja, det är riktigt, Frances-
Blod är tjockare än vatten, och jag och Reggie delade livmoder.
Ron, håll tyst. Jag vill att du ber Frances om ursäkt nu.
Okej. Okej, okej. Frances.
Jag är ledsen, okej?
Jag är uppriktigt ledsen att klubben är väldigt, väldigt tom.
Lite som dig faktiskt. Ingenting inuti förutom min brors kuk.
Du är en jävla skam.
Du slog mig.
Ja.
- Nej! Nej! - Nej, Ron.
Nej! Nej!
Det gjorde jag, din jävla fitta!
Jävla fitta!
För i helvete! Inte flaskan...
Nej! Inte kulorna!
Mina kulor! Idiot!
Raring, snälla, gå.
Din bitande fitta!
Ge mig den.
Rör aldrig en mans kulor. För i helvete...
Vad gör du? Nej, Ron. Nej, nej, nej. Det där är en flaska, Ron.
- Det är en flaska! - Du ska få, din jävla fitta!
Det är en flaska, Ron!
Lägg av nu. Det räcker!
- Jag särar på dem. - Håll käft och sätt dig.
De är familj. Håll er undan, för fan.
Ställ ner den!
Jag sa ju åt dig!
Kom igen, nu räcker det.
Nej.
Det räcker, Reg.
Ni förstår inte, ni...
- Helvete. - Ni förstår inte mig.
Det är nog för att jag inte vill förstå dig just nu, Ron.
Jag ville bara, du vet...
Det är ingen jävla idé att förklara det för dig heller.
Det är helt jävla lönlöst. Kom igen, hjälp mig upp.
- Kan du hjälpa mig, det gör ont. - Okej. Vad gör du? För i helvete, Ron!
Reggie, vad jag försöker säga är väldigt enkelt, okej?
Hör på nu. Jag är mycket, mycket skör.
- Okej? - Ja, skör, jag fattar.
- Mycket skör. - Jag fattar.
Okej, nu går vi.
Jag är väl inte mig själv? Det här är väl inte jag?
Det här är inte vi. Inget av det här är väl vi?
- Jag är hemskt ledsen. - Det är okej.
- Är du klar? - Har hon gått?
- Ja, hon har gått. - Henne ska du behålla.
Det ska jag. Tack, Ron.
- Där är hon. - Ja, jag ser henne.
Stanna här.
- Den flickan kommer bli min död. - Ta det försiktigt.
Frankie. Frank. - Ursäkta mig.
Jag vill prata med dig om en sak.
- Jag bryr mig inte om du glömmer mig. - Säg inte så.
- Det är sant. - Det menar du inte.
- Tala inte om för mig vad jag menar. - Snälla Frances, kan vi börja om?
Från början. Vi kan ta bort det dåliga och behålla det bra.
- Och Ron? - Vad är det med Ron?
- Han är väl inte direkt bra, va? - Han är inte direkt dålig heller.
- Han var hemsk mot mig. - Ja, det var han.
Sån är Ron. Tar han inte sina tabletter blir han så där. Han blir hemsk.
Han är inte alltid sån. Han har ett hjärta av guld.
Han tycker jättemycket om dig. När du gick blev han helt förstörd.
Han sa, "Var tog hon vägen?" Jag sa, "Hon gick."
"Sätt efter henne, för henne ska du behålla."
Och det ska jag. Så han har rätt. Han sa, "Säg att jag är ledsen."
Han är ledsen och jag med, det är vi alla. Men vet du?
Det är sånt som händer. Familjer kan vara dumma ibland.
De bråkar och blir sams.
Och i slutänden håller de ihop för att de älskar varandra.
Så är det bara.
Snacka inte om att jag ska glömma dig, för det kommer inte att hända.
De senaste sex månaderna har jag inte tänkt på nåt annat än dig.
- Och jag kommer ut och klubben... - Okej.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Det var dags för Krays att äntra 60-talets hemliga historia.
Hur absurt det än verkade växte det fram ur Rons galna dröm-
-att bygga en utopisk stad i Nigeria.
Vissa är födda till att vara Ronnie Kray-
-och vissa blir påtvingade Ronnie Kray.
Lord Boothby var en ärad medlem av brittiska överhuset.
- Ronnie. - Ja.
Jag är rädd för att mitt svar är nej.
Nigeria är helt enkelt för långt bort-
-och jag engagerar mig inte i nåt jag inte har personlig kontroll över.
Jag är ledsen.
Visst är han underbar?
Is och citron, min Lord?
Is och citron.
Ja tack, Teddy Bear. Och lägg på en rem.
Vet ni vart jag hört att citronerna är utomordentligt goda?
- Nej, vart? - Enugu, Nigeria.
Du är välinformerad, Teddy. Väldigt välinformerad.
Då tar vi den.
Gillar du att ta den, Teddy?
Boothby avböjde, men en vänskap följde-
-och den perverterade adelsmannen var snart gäst i Rons lägenhet.
Efterverkningarna skulle sprida sig högt.
Ring mig sen, Tom.
Harry, ensam ikväll? Här finns det mycket att plocka utav.
Tom, inte i Underhuset ikväll?
Ja? Titta på mig, din fitta.
Ja?
Titta på honom nu.
Och nu tittar du på mig.
Men han ser upp till mig!
- Herregud, det där är Bob Boothby. - Ja, Premiärministern.
På en orgie.
Tories kommer att få svårt att förklara det här.
Här, sir.
- Är det där Tom Driberg? - Ja, det är det, sir.
Det finns inget moraliskt övertag om mitt parti också är inblandat.
- Det blir lite besvärligare, sir. - Vart togs korten?
- Cazenove Road, Hackney. - Vad fasen gjorde de i Hackney?
- Det är där det blir besvärligt. - Blir det besvärligare än orgien?
Vi har haft två gangsterbröder under bevakning. Krays.
Fotona är tagna i Ronald Krays lägenhet.
Förutom orgierna utreder vi bedrägeri, beskyddarverksamhet-
-och den amerikanska maffian kanske också är inblandad.
Londons bottenskikt hade nått toppen. Skandalen stod vid dörren.
Valet är om tio veckor.
Båda sidor kommer röstas bort.
Vad gör ni egentligen åt det? Inte ett skit verkar det som.
- Är den där italiensk? - Jag vet inte.
Är det en Daimler?
Snygg var den. Vad vill du ha i julklapp?
Jag vet inte. Du behöver inte ge mig nåt.
- Va? - Du behöver inte ge mig nån julklapp.
Sluta larva dig. Inte ge dig nån julklapp?
Du får väl överraska mig.
Du får en strumpa med kol, din lyckost.
- Vad tycker om det där? - Vad är det med den?
- Som julklapp. - Till mig?
- Det ska bli min klubb. - Ska den?
I West End, med lite mer klass.
Det där är vår biljett härifrån.
- Det snöar. - Ja.
Borta.
Vad ville jag ha i julklapp?
Min Reggie i frihet.
Men Ron ville också ha sin Reggie tillbaka.
Han saknade sin gangstertvilling.
Men Reggie valde The Hideaway istället.
Ägaren var Hew McCowan, son till en baronett.
Trots att han vanligtvis inte skrämdes av arbetarklassen-
-gick han med på att sälja halva klubben.
Reggie visste att han tids nog skulle få resten.
En smutsig affär för ett hederligt liv.
Ron var livrädd för att Reggie skulle lämna honom.
Han skickade Mad Teddy för att förstöra affären.
- Hör på, mina herrar... - Ledsen, jag kan inte se dig i ögonen.
- Jag har ett avtal med Reggie... - Det smakar skit.
- Jag älskar din mun! - Jag har skrivit på kontraktet.
Jag har ett avtal med Reggie, fråga honom.
- Skit. - Snälla, jag har kunder.
- Ur vägen. - Snälla, jag har kunder!
Snälla. Jag har pratat med Reggie.
Vi jobbar inte åt Reggie. Vi jobbar för Ronnie.
Ron fick nästan som han ville.
McCowan drog sig ur affären, men han ringde också polisen.
Reggie och Ron blev båda åtalade för utpressning.
Franny, polisen satte dit mig.
- Jag är oskyldig. Jag är helt... - Även om du är det...
- Vad? - Så är du tillbaka i fängelse.
- Du lovade mig. - Och det gäller fortfarande.
Jag är ju för fan oskyldig!
Förlåt, det var inte meningen att svära åt dig. Jag bara...
Jag vill verkligen att vi gifter oss.
Snälla.
Om du är oskyldig och frikänns så gifter vi oss.
Om du är skyldig vill jag aldrig se dig igen.
Varför säger du så? Franny, det är... Franny... Frances.
Konstigt nog var det Lord Boothby som blev räddningen.
Hans utsvävningar hade inte passerat obemärkt.
Jag hittade fotot.
Det har skickats till de rätta ställena.
- Säg "Enugu". - Enugu.
Fotot som togs i Boothbys lägenhet hamnade i tidningen-
-tillsammans med historien om sexuellt umgänge-
-mellan en gangster och en medlem av Överhuset.
Problemet är, Arnold, att olyckligtvis-
-är allt sant, för en gångs skull.
Jag bryr mig inte om sanningen, Harold.
Förutom att ju större sanning, desto större skandal.
Valet hägrade så premiärministerns fixare, Arnold Goodman, kallades in.
Koppla mig till Cecil King på the Sunday Mirror.
De mäktiga ordnade en mörkläggning. En riktigt bra en.
När försvaret hotade att kalla Boothby som karaktärsvittne stod innebörden klar.
Regeringen var tvungna att släppa fallet eller ta konsekvenserna.
Det var detta som gjorde Krays oåtkomliga i Londons undre värld.
Ny information avskriver åklagarens vittne, Mr McCowan.
Målet avskrivs.
Den kvällen höll Krays sin segerfest på McCowans klubb.
Reggie hade köpt The Hideaway samma kväll. Till rabatterat pris.
Tack.
Vad gör du här?
Jag kom för att se skillnaden mellan dig och mig.
Skillnaden?
Okej.
- Vad vet du? - Jag hade en fattig uppväxt, som dig.
- Jaså? - Jag boxades som grabb, som dig.
Men det fick inte mig att bli tjuv.
Men det fick dig att bli polis, eller hur? Ja.
Det fick dig att sätta dit dina egna, eller hur?
Skillnaden mellan oss är-
-förutom det uppenbara, är att jag jobbar för mig.
Och du...
Och du arbetar för dem.
- Sir, jag kan förklara. - Det här är Scotland Yard.
- Denna utredning ska upphöra genast. - Men vi kan ta dem för massa saker.
Din utredning av Krays ska upphöra genast!
- Hon har svart på sig. - Ja, jag vet. Hon måste läst fel.
- Hon trodde fan det var en begravning. - Hon bär svart, den jävla subban.
Bli inte arg. Vänta tills du ser dottern, hon ser otrolig ut i vitt.
Vad ser du i henne?
Jag ser... Jag ser mig själv, jag ser...
Jag ser vad jag kan vara. Förstår du?
- Om jag bara inte vore så rädd. - Du är inte rädd för nånting.
Ja.
Bara för mig själv. Och dig.
- Vad gör hon? - Du vet vad hon kommer säga, okej?
Så ta det bara lugnt. Djupa andetag.
- Varför har du inte gått in? - Vill du verkligen göra det här?
- Mamma, börja inte nu igen. - Det är ingen fara, Frank.
- Jag älskar honom. - "Älskar"?
Vet du ens vad kärlek är, Frances?
Jag vet att det inte är svaret på något.
Men kärleken bär vittnesbörd.
Reggie ser mig-
-och jag ser honom.
Och varför ska du få förvägra oss det?
Jag är din mor.
En East End-stjärna, Frances.
- Det är du. - Tack.
Se på henne.
Hon ser fantastisk ut.
Allsmäktige Gud, hör våra böner för Frances och Reginald-
-och låt dem dag för dag-
-ta emot glädje och kraft ur din hand genom Jesus Kristus, vår Herre.
- Amen. - Amen.
Sjung för i helvete!
Vi firade smekmånad i Grekland.
Parthenon hade hållt i 2,400 år.
Reggies löfte om att börja leva hederligt höll i två veckor.
The Two Aces-
-The New Mill, The Gigi Club, och sist men inte minst Ronnie Scotts.
Och det här är obligationerna som löstes in i Hamburg!
Nu kokar vattnet. Här kommer det te.
Vi flyttade in bredvid Marble Arch i västra London.
Men vi saknade East End båda två.
Så vi hyrde en tom lägenhet under Ron vid Cedra Court.
Som allt annat i livet skulle det vara tillfälligt. Inte särskilt smart.
Skaka apan. Skaka apan, pojk!
Rons fester höll mig vaken på nätterna-
-och klubblivet höll Reggie ute hela nätterna.
Han trivdes med att vara gangster, trots allt.
Vi hörde att du var på Regency häromkvällen.
Och viftade med en hagelbössa.
De där jävla Barrybröderna släppte inte in mig.
- De sa att jag var full. - Det var du. Full som ett as.
Och viftade med en hagelbössa?
Nej.
Du vet väl att vi har hand om det stället?
Så inget mer jävelskap där.
Jag kryddade upp kvällen lite för folk.
"Kryddade upp".
Här har du.
Du kommer väl inte göra om det?
- Nej, sir. - Duktig kille.
- Fan. - Upp med dig, Jack, och dra åt helvete.
Det här var väldigt snällt.
- Trevligt, eller hur? - Underbart.
- Blir det där bra? - Nej, nej.
Nej, Frances. Det där... Det där duger inte.
Gå och sätt dig hos Mr Kray så ordnar jag det här.
- Hon kan inte ens göra en kopp te. - Ja, stackars Reggie.
Det var ett bra försök.
Hon ser ut som en undulat i den klänningen, eller hur?
Lumpsamlaren skulle inte ens plocka upp henne om hon låg i rännstenen.
Stackars Reggie. Jag får väl skölja ur den där.
Jag gick utan att säga hej då.
En ledsam seger.
Jag skulle aldrig vara bra nog för deras Reggie.
Han var även Nippers Reggie.
Read kunde inte slappna av om han inte såg min man en gång om dan.
Jag fick ofta nöja mig med samma behandling.
Var du än är på väg, stanna inte förrän du kommer till havet.
Men alla behöver vi nåt.
Och det jag hade gemensamt med Ron var tablettbehovet för att klara av dan.
Sömntabletter hjälpte ibland-
-andra tabletter andra gånger.
De var som en vän som inte dömde-
-och bara ville bli älskade i gengäld.
Mors små hjälpredor. Det var ett väldigt passande namn.
- Gå inte för fort. - Det går inte, vi går på gräset.
- Okej, nästan framme. - Okej.
- En liten bit till. - Okej.
- Är du redo? - Ja.
Åh, herregud!
- Gillar du den? - Ja, vad heter den?
- Det är en Triumph Spitfire. - Kan jag sätta mig i den?
Det är klart du kan, den är din. Grattis på födelsedagen. Här.
- Grattis på födelsedagen, Frances. - Tack.
Kan du lära mig att köra?
Det kan jag.
- Nu? - Inte idag.
- Varför inte? - Jag kan bara inte. Inte idag.
Men jag kan imorgon.
- Okej. - Jag är ledsen.
- Kray. - Kray.
Det finns ett inneboende hot i det namnet.
Det enda ord en del behöver höra.
Vad menar du med det enda ordet?
Ni är som Ford. Eller Shell. Eller Woolworths.
Woolworth's. Det var intressant.
Jag menar är att Kray är ett varumärke och ett etablerat rykte kräver mindre-
-underhåll och mindre våld, förstår du? Folk rättar in sig i ledet.
Klubbar frågar efter beskydd innan vi ens erbjudit det.
Ja, det är sant. Det gör de faktiskt.
Jag antar att det blir mindre övertalning att göra då.
Precis, helt rätt.
- Det låter vettigt. - Men jag gillar faktiskt-
-att övertala lite då och då.
Övertala nån den hårda vägen. Vad är det för fel med det?
Jag tror bara det kan skötas snyggare, Ron.
Det håller er från fängelset, för ingen av oss blir ju yngre.
Ni behöver lämna det där bakom er.
Ni måste se till framtiden, du och din unga underbara fru.
Nej! Sagor! Det där var en jävla varning!
Det här är ett gäng, okej?
Jag ska spöa dig, din jävla fitta!
Du är helt jävla galen!
Jag varken gillar honom eller litar på honom. Han frågar för mycket frågor.
- Jag vill se honom död! - Leslie Payne sköter våra affärer-
-och du vill se honom död? Har du tagit dina tabletter?
Skit i tabletterna! Skittabletter! Skit-Payne, en jävla plåga!
- Och åt helvete med hans väska! - Jag skiter i vad som finns i den-
-jag vill veta vad som händer där inne.
Han vet för mycket saker. Saker om oss.
Reggie, han vet för mycket saker om oss.
Han vet för mycket om oss? Albie, du vet väl saker om oss?
Du vet väl saker? Om Ron, mig och gänget?
Du vet om betalningarna? Du vet att vi löser in obligationer?
Du vet väl att vi betalar jurys för att vara välvilligt inställda till oss?
- Ja. - Det gör du. Vilken jävla överraskning.
Jack! Vet du nåt om bedrägerier? Nåt överhuvudtaget? Välj nåt.
Vet du nåt om att vi betalar poliser sista jävla torsdagen varje månad?
- Vet du nåt om det? - Såklart jag gör.
Vilken jävla överraskning. Så varför dödar vi inte Jack då?
Eller varför inte Albie också? Vi dödar hela högen.
Eller du kan döda mig så dödar jag dig så är vi båda döda! Det är genialiskt!
Lyssna på dig själv, Ron! Du är för fan galen!
Folk som bor i glashus ska inte kasta sten.
Vet du att jag aldrig druckit gin innan jag kom hit?
Snart sjunger du väl God Save the Queen också?
Vad ville du prata med mig om, Mr Bruno?
Saker och ting går bra, vi är väldigt nöjda på min sida av dammen.
Det är bra. Vi är också väldigt nöjda.
- Okej. - Skål.
Skål. Jag ville prata med dig ensam.
Du förstår, i vårt yrke-
-är det inte bra att vara berömd.
Anonymitet är att föredra.
Mr Lansky, Reg, ser mycket potential i dig.
Men han ser begränsningar i din bror Ron.
De kanske skulle träffa varandra?
- Han kunde komma över och snacka. - Snacka?
Ni är verkligen roliga.
- Hört talas om bröderna Gallo? - Nej.
En liknande knepig situation.
Ron är er Joey. Och det kommer aldrig sluta bra.
Vad exakt är det ni begär att jag gör, Mr Bruno?
Jag ber dig göra nåt åt Ron.
Det kan jag inte göra.
Han är min bror.
Okej.
- Det finns inget jag kan göra. - Jag är inte klar med dig än.
- Mr Kray har hand om det här lagret. - Säger du Kray en gång till...
...så klappar jag till dig, förstått?
- Jag har ett avtal med Mr Kray. - Jag frågade inte nåt avtal.
Jag frågade om du förstod mig.
Richardson-gänget var borta.
Men George Cornell hade korsat floden för att utöva-
-beskyddarverksamhet å deras vägnar.
Jag varnade dig!
Rons svar skulle säkra hans plats bland gangsterlegenderna.
- Är det engelskt frukostte? - Det syns på dig vad du tycker om det.
- Fin låda, eller hur? - Det är inte engelskt frukostte.
Det har feremoner i sig.
Det luktar mysk. Det är lite magiskt.
- Helt underbart, eller hur? - Kul att du tycker om det.
Det gör jag. Min mamma kommer tycka om det.
Du hade inte det här i den gamla lagerlokalen?
- Nej. - Säg inget. Det är okej.
- Hälsa Mrs Kray. - Tack.
- Och den andra saken? - Vilken sak?
- Det där? - Ja.
Det är ju inte så att vi kör med återbetalningar.
Kan du inte ta hand om det själv?
Jag betalar dig för beskydd, Ron.
- Vad försöker du säga? - Inget...
Nej, du sa det precis.
Du kommer hit med din jävla näsa-
-och ditt te. Ditt jävla exotiska te.
Och säger så. Att jag inte är bra på mitt jobb.
- Jag menade inte så. - Det gjorde du fan!
- Nej, jag... - Vi säger så här.
Ditt problem.
- Jag tar hand om det. Okej? - Okej.
Gå med Teddy och hämta 2,000 pund till mig. Okej?
Och i gengäld lovar jag att döda George Cornell.
- Okej? - Jag sa inget...
- Okej? - Jag sa inget om att döda, Ron.
Det gjorde du fan.
Du menade det. Du menade det med ögonen.
Titta på dina ögon. Det syns i dina ögon!
- Eller hotar du mig? - Nej.
För det är död i dina ögon och du hotar fan mig!
- Hotar han mig? - Svårt att säga, Ron.
- Jag betalar. - Såja. Det är taget.
Då är det avgjort och klart. Teddy, följ med honom.
- Tack. Det var vänligt av dig. - Tack.
För teet.
Du gjorde en bra affär.
- Hur ser jag ut? - Jävligt dödlig.
Vill du att jag följer med?
Följa med?
Ni stannar i bilen.
Nåt du vill berätta för mig?
Nej, men se vad katten släpat in.
Jösses!
Nu skrattar du inte, va?
För i helvete...
Chefen, för i...
Ner på golvet! Säg inte ett jävla knyst!
Vad fan tittar du på? Ni har inte sett nånting!
Helvete.
Det var Ronnie Kray, eller hur? Dra åt helvete.
Reggie.
Är du galen?
The Blind Beggar? Cornell?
- De pratar om det på radion. - Reggie.
Hej, mamma.
Tack.
Åh, se på er.
Vad stiliga ni är!
- Du ska få en kopp te. - Tack, mamma.
- Albie? - Det är bra, Violet, tack.
Du ser verkligen stilig ut, Reggie.
- Hur många vittnen? - Det var en lugn kväll.
- Sju. - Sju?
Albert Woods var med Cornell. Plus fem stammisar.
Och barflickan, den blonda, hon med de stora jävla ögonen.
- För helvete. - Och ni åker hem till mamma?
Sluta gnäll nu. Det är ju gjort, eller hur?
Vad ska vi göra?
- "Vi"? - Ja.
- Var är vapnet? - Här, Reg.
Varsågod.
Vill du ha lite tårta?
Det skulle vara jättegott. Tack, mamma.
- Den är jättegod. - Tack.
- Jag antar att du hade de där kläderna? - Ja.
Var är hans kavaj? Okej, ni måste bränna upp den.
Och pistolen måste slängas i floden på en gång.
Sätt fart för fan.
Du är... Du är helt otrolig.
Albie. Vi måste ta reda på vilka alla inne på puben är-
-och få tag på dem och få reda på vad de sagt till polisen.
Vi måste skynda oss så skicka dit Big Pat och Bender på en gång.
- Barflickan känner jag, va? - Du känner henne.
Okej, för henne till mig, jag tar hand om henne själv, okej?
Sätt fart.
Vart tog alla vägen?
Mamma, det är sent. Jag ville inte att de skulle störa.
Du borde gå och sova.
Jag kan skjutsa hem dig. Kom nu.
Det är ingen fara, jag är hemma.
Jag har bäddat åt honom. Han mår inte bra.
Han... har feber.
Han stannar här i natt.
Teddy, vill du stanna med honom?
Tack, det vore trevligt. Tack, Violet.
Vad han än gjort-
-så är han din bror.
Ja.
Här är dina Stemetil.
Du borde ta dem.
Vet ni vad? Jag måste faktiskt gå.
Killarna är kvar på jobbet och jag måste städa upp.
- Så jag säger god natt. - God natt.
Teddy, kan du göra oss en tjänst?
När du tagit av honom byxor och skjorta ikväll, kan du bränna dem?
Och stäm av med mig sen. Duktig kille.
- Natt natt. - God natt.
God natt, Reggie.
Han är underbar, eller hur?
Inte ens Scotland Yard kunde ignorera mord.
Nipper var tillbaka på fallet.
Mina herrar, kan jag få er uppmärksamhet.
Ni har informerats om att vi utreder en stor korruptionsskandal.
Faktum är att vi ska ner i kloakerna efter Krays.
Om nån har några invändningar mot det kan den prata med mig.
Ser du gatlyktan där borta?
Den kallades för en säkerhetspunkt under kriget.
Kunde ta dig till gatlyktan visste du att du skulle hinna till skyddsrummet-
-innan bomberna började falla.
En natt stod jag och Ron där och tittade.
Vi såg Stantons hus sprängas i bitar med dem inuti.
- Det är ett under att ni överlevde. - Ja, speciellt för Ron.
Så fort det var problem släpade han benen efter sig.
Han har gott om problem nu, om historierna är sanna.
Jag hörde det på gatan, Reggie. Min egen familj och du berättar inte.
- Jag ville inte oroa dig. - Jag oroar mig inte för Ron.
- Vad tänker du göra åt det? - Jag låter honom inte hamna i fängelse.
- Varför inte? - Varför inte?
- För att han är min bror. - Det är han fortfarande i fängelset.
Nej. Nej, Frances, han hör hemma här.
Med dig, mig och sin familj, det här är hans hem, okej?
Jag har tagit hand om Ron sen vi var små, det bara är så.
Du kan ta hand om honom i fängelset. Och du vet att han inte hör hemma här.
Okej.
- Du förstår inte. - Jo, det gör jag.
Du sa att du inte var skyldig världen nåt, du är inte skyldig Ron nåt heller.
Min lojalitet för min bror är nåt jag står fast vid, förstår du?
Och din lojalitet mot mig, är det nåt du står fast vid?
Vad är det med dina ögon?
Går du på nåt? Har du tagit nåt, Frances?
Tar du tabletter igen? Får jag kolla. Nämen, kolla här.
Jösses, hur många av de här tar du?
Inte konstigt att jag inte fattar vad du säger. Du är en pillertrillare.
- Och vem gjorde mig till det? - Vad? En pillertrillare?
Så det du säger är att om vi ska hålla oss i frihet-
-så måste vi klara oss själva?
Toppen, Frances. Det kör vi på.
- Prata med barflickan. - Ja?
Säg åt henne att när de radar upp de misstänkta framför henne-
-så pekar hon på Ron och säger: Det var han.
Där är dåren som gjorde det. Okej?
- Var ska du? - Hem.
- Min mamma då? - Åt helvete med din mamma!
- Ta god tid på dig. - Nej.
Mannen som sköt Cornell är inte här.
- Är ni säker? - Ja, jag är säker.
Kan nån köra hem mig nu?
Miss.
Jag svär. Jag kände nån lukt men visste inte vad det var.
Det tittades lite konstigt på domaren.
Han luktade lite illa.
- Har jag rätt eller fel? - Nej. Nej.
Det visar bara att alla hundar kan ha ett dåligt rykte-
-men heter den Kray, biter den tillbaka. Bra jobbat.
- Mea culpa. Mea culpa. - Välkommen hem.
Maxima. Det är disciplin.
Kom och sätt dig, Vi. Ge henne ett rosa kex.
Vad sa du till henne?
Jag sa bara: Du kanske ska tänka på dina barn.
Jag önskar att jag kunde få dig att försvinna.
Lycka till med det, Frances. Lycka till med det.
Det ösregnar.
Vad fan gör hon?
Det förvånar mig att vissa människor-
-överlever nuförtiden.
Vi syns, Albie.
- Klarar du dig? - Ja, åk du.
- Går det bra? Det ser lite kämpigt ut. - Hjälp mig.
- Hjälpa dig? Vad gör du? - Hjälp mig att fälla upp taket.
- Jag vet inte om jag kan. - Reggie, den blir förstörd.
Jag kan nog inte. Jag är ju bara en klubbägare.
Jag kan välja en snygg modell, i en snygg färg-
-men nåt annat kan jag inte. Jag är ju ingen mekaniker, eller hur?
Jag är mer typ... en gangster, är det inte så?
- Snälla, hjälp mig. - Snälla, hjälp mig?
"Snälla. Snälla, Reggie."
Okej, då hjälper jag dig.
Vad sägs om det här? Den ser lite körd ut.
På tal om det. Du ser förjävlig ut.
Ja.
Vad gör du? Reggie, sluta!
Reggie!
- Sluta med vad? - Snälla, sluta. Snälla, sluta, Reggie.
Snälla, nej. Snälla, nej! Sluta!
Vart ska du ta vägen?
Jag lämnar Reggie.
Det var synd, han kommer ta det hårt.
Snälla, flytta på dig, Ron. Om du inte föredrar att jag stannar.
Pojkar, gå upp så länge.
- Ska du ha hjälp med väskorna? - Nej, tack.
Kom igen, var inte dum. Jag är mycket större än dig, kom nu.
Vet du, Frances, för att uppnå storhet-
-måste man ibland skala bort en bit av sig själv-
-hur ont det än gör, för att kunna växa och gå vidare.
Det krävs det mod till och det beundrar jag.
Ärligt talat tror jag du ger dig iväg i rättan tid.
- Tror du det? - Absolut.
Det finns så många som vet för mycket om oss.
Inte du, naturligtvis.
De flesta hatar oss.
Förr eller senare börjar nån snacka och då är det över.
Det vore väl inte så hemskt?
Jag tycker gud kunde vara lite schysst mot oss, tycker du inte det?
Ja, det är jag säker på att han kommer vara.
Det där är... Det där är inte rätt.
Det är inte så vi är uppfostrade.
- Ron, jag måste gå. - Ja, så klart.
Hör på här, Frances.
Vi älskar honom båda två, okej?
Vi har båda ansträngt oss.
Så vi får helt enkelt se vad som händer när vi kommer dit.
Vart?
Himlen.
- Farväl, Ron. - Hej då, Frances.
Hör på här.
Jag har alltid gillat dig, Frances.
För du har förmågan att se in i framtiden.
Det kan du.
Och det kan jag med.
Hej då.
Hej, Reggie. Hur är det?
Läget, Frank? Det var ett tag sen, va?
- Jag håller mig i skinnet. - Jaså?
- Ja. - Det är väl trevligt?
- Det är trevligt. - Vad kan jag hjälpa dig med?
Är Frances här?
Jag har stått utanför era föräldrars hus de senaste veckorna.
Och de berättade inte att hon stuckit så-
-jag har stått under hennes fönster som en idiot.
- Ja, hon är här. - Jag vet.
- Reggie... - Vad?
Jag har inte sett henne så här på väldigt länge.
- Hon är skör. - Okej.
Säg åt Frances att komma ut nu när jag åkt hela vägen hit.
- Kan du inte bara hämta Frances? - Jag låter dig inte träffa henne.
- Sluta jäklas! - Frank?
- Frances, gå in igen. Vad gör du? - Det är ingen fara.
Hej, Reggie.
Hej, Frances.
Har du tid en stund?
- Låt oss prata en stund. - Det är ingen fara.
Är det säkert?
Gå in och sätt på tekannan.
Frankie, kom hem.
Jag är hemma.
Åtminstone tills jag hittar nåt annat.
Jag tänker inte bo med mamma.
Vad kan jag göra för att få dig att ändra dig?
Det kan du inte.
- Men jag har ändrat mig om en sak. - Vad?
Jag vill att du kommer ihåg mig.
För alltid.
Att jag funnits och en gång gått bredvid dig.
Vad pratar du om?
Frankie, kom igen.
Jag har alltid föreställt mig att vi skulle skaffa ett par barn.
Varför? För att använda dem att hota mig med?
Nej.
Nej, för att jag fortfarande älskar dig.
Nej, det säger du bara av lojalitet till nåt som inte ens fanns från början.
Det är inte sant. Att älska dig är det enda som håller mig samman.
Jag drömde att vi kunde leva ett liv bortom våra drömmar.
Men du är en gangster, och du älskar att vara en.
Nej. Nej, Frances, lyssna.
Låt mig gottgöra all smärta och lidande jag orsakat dig, snälla.
Snälla.
- Åk bort med mig. - Vart?
Vart som helst. Vart du än vill åka.
Bara vi två så vi kan vara tillsammans.
Det kan vara som en andra smekmånad eller...
Eller inte. Bara så du får se att jag kan ändra på mig.
Helt ärligt, det har jag. Jag har förändrats.
Allt jag säger är att jordens medelpunkt-
-kan vara var du vill.
Var du vill.
- Ibiza. - Vem?
Ibiza.
Vi åker dit, jag gillar hur det låter.
Vet du vad, jag gillar också hur det låter.
Vill du åka till Ibiza?
Jag skaffar biljetter idag. Jag bokar dem idag.
Gud frågar inte om vi accepterar det här livet.
Det finns inget val. Livet tvingas på en.
Det enda valet är hur man lever det.
Eller inte. Det är också ett val.
En kopp te kan lösa allt.
Lite nere? Te.
Lämnat din make? Te är svaret.
Frances? Vad har du gjort? Frances!
Om ni nu tänkte: "Frances överlevde åtminstone-
-annars skulle hon inte berätta det här".
Tja, nu vet ni iallafall.
Men jag var äntligen fri.
Gud hade äntligen varit lite schysst mot mig.
Var är hon?
I sovrummet.
Den kvällen drack Reggie sig redlös.
För vad gör man-
-när den enda person som kommit en nära är borta?
En kopp te?
Jag skulle inte tro det.
En stor hatt.
Sätt dig. Stå inte där som en lyktstolpe.
- Kläm in dig. - Sweaty, vad är det som saknas?
En flaska. Sätt fart.
Sätt fart.
- Du ville träffa mig, Ron? - Ja, det gjorde jag.
Jag vill att du dödar nån åt mig. Du får 1,000 pund.
Leslie.
Där har du 500, det är hälften. Resten får du när det är gjort.
Du kan räkna, allt är där, och sen kan du stoppa det i fickan.
Det är till dig. Stoppa ner det i fickjäveln.
Vi vet att du inte har några pengar. Var inte dum.
Vem är det?
Mamma, vänta.
- Sluta, mamma, låt det vara. - Du dödade henne!
Du dödade min dotter, din jävel! Du dödade henne!
Dina blommor för 100 pund i veckan ger dig inte henne tillbaka!
Mördare!
Du kommer ruttna i helvetet, Reggie Kray!
McVitie, vad gör du här?
Jag har ett meddelande till dig.
Från Ron.
Helvete!
Ska jag skicka efter en advokat eller har du redan ordnat det?
Jag vill att ni garanterar min familjs säkerhet.
Payne.
Han ger dem allt.
Namn. Datum, klockslag.
Dokumentation. Alltihop.
De la ihop två och två och tog in ett dussin personer i vittnesskydd.
Nipper...
Vad är det med Nipper?
Barflickan.
Han har tagit in barflickan igen.
Och hon har inte kommit ut.
Var är Ron?
Det här är verkligen min stil.
- Jag älskar den här låten. - Ja, det är din favorit.
Dra åt helvete, din hängkuk.
Vad?
- Vad sa du? - Dra åt helvete.
Gaska upp dig, din fjolla. Det är snart jul.
Varför dansar du inte eller nåt?
Vad är det för mening med att gå på fest om du inte tänker roa dig?
Jag väntar på Jack the Hat.
Vad har han nu gjort?
Har han viftat med bössan på klubbarna igen?
Vad trodde du skulle hända när du försökte döda Leslie Payne?
- Vad jag tror? - Du hörde.
Om du inte har insett det så behöver jag inte svara inför dig, raring.
Nu är vi igång igen.
Här är han ju. Kom igen, Ron, visa hur man gör.
Hallå, hallå. Var är brudarna?
Mr Bender, hur är det? Kul att se dig.
Esther? Dig skulle jag aldrig släppt. Det var tveklöst ett misstag.
Jag ska hämta nåt att dricka. Sen kommer jag tillbaka-
-och då ska jag berätta varför jag aldrig skulle släppt dig. Jag lovar.
Ron.
Teddy.
Titta, Ron. Jack är här.
Hur är läget, grabbar?
Varsågod, Jack. Cigarett.
Jag har slutat.
Är det nåt du vill, Reg?
Ja. Jag vill dig nåt.
Leslie Payne?
Hur fan tänkte du?
Du har förstört det här.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Ljug för fan inte för mig!
- Jag låter mig inte behandlas så här. - Hur vill du bli behandlad?
- Ron? - Håll tyst.
- Han kommer inte hjälpa dig. - Du inbillar dig massa saker.
Ta inte ut det som hände Frances på mig.
Ursäkta, vad sa du?
Frances självmord var inte mitt fel. Jag sålde inga tabletter till henne.
Du måste fan skoja?
- Reggie. - Skjut honom, för fan.
- Säg det en gång till. - Reggie.
Säg hennes namn. Om du vågar.
Frances.
Varför gjorde du så där?
För att jag inte kan döda dig.
Hur mycket jag än skulle vilja.
Reggie.
Reggie?
Reggie, titta på mig. Vad fan är det för fel på dig?
Du dödar en kille i ett rum fullt med folk.
Är du helt jävla galen?
- Va? - Va, vadå?
Reggie sa en gång att jordens medelpunkt kan vara var man vill.
Till och med här, i Londons East End.
Världen är lite som London. Inte bra, inte dålig, den bara är.
Det finns ingen sensmoral eller vanära, bara dina egna oskrivna regler.
Tills loppet är kört. Tills slutet.
Tills vi bara är spöken av de vi en gång trodde vi var.
Reggie tillbringade 33 år i fängelse för mordet på Jack McVitie.
Under alla de åren, ända till slutet-
-bar han med sig två biljetter.
Reggie, min prins-
-det var meningen att vi skulle åka till Ibiza trots allt.
Reggie Kray frigavs från fängelset av barmhärtighetsskäl-
-åtta veckor innan han dog av cancer 1:a Oktober 2000.
Han blev 66 år.
Ronald Kray fälldes för mordet på George Cornell.
Han förklarades sinnessjuk och var kvar på Broadmoors Mentalsjukhus-
-fram till han dog av en hjärtattack den 17:e Mars 1995.